Magyari Barna: TESTI KRÓNIKA (versek)
•
SÁRGA IDŐ
játszadozó lágy őszi nap
bőrömre kegyes csókot ad
barna levelek intenek
lecseréltük a színteret
remény mögött remény előtt
szűröm a nagy sárga időt
nemsokára a köd ringat
irritál a semmi illat
anyag takar már térdeket
nyári bájakra révedek
a képzelet merész piktor
nekem dolgozik bármikor
ÓRÁK
szoknyád alatt pár szóbogár
mosolyogva combodon jár
a hév csodáihoz érve
örvény költözik a vérbe
sejt-máglya ég ez szenvedély
lényem a test nyelvén beszél
mielőtt az ész itt szólna
tömeg tombol kromoszóma
a fehérjék bemutatják
érvényesek a nász-akták
mi hátra van már csak móka
együtt ketyeg két szív-óra
FOGÓCSKA
ha elérnek a verseim
megsimogat a szó a rím
mellkasodnál hergel tollam
pár szenvedélyt odahordtam
szó-díványon vagy hús-ágyon
mire vágyom megtalálom
ragyog lelkem hosszan itt ma
fényesít a szavak titka
kényeztet a vers-valóság
édennel játszunk fogócskát
lényünk hőséggel megtelik
csók-bölcső ringat reggelig
TESTI KRÓNIKA
csillag-fű nő égi tájon
nem legelő ez csak este
testelemed részleteit
élménnyé rakom most egybe
szemem lelkem és óhajom
ott dőzsöl most a lábadon
sejtelmesen édes lényed
szó-tányéron gusztálgatom
hirtelen sarkig kinyílik
bennem egy tevékeny álom
sejtelmes nőiességed
szavak léptével bejárom