Magyar Miklós: Ötven éve halt meg Pablo Picasso
•
Picasso (1881. október 25−1973. április 8.) életéről és festményeiről már mindent elmondtak életrajzírói. Mégis van két olyan gyerekkori élménye, amiről csak kevés szó esett, holott ő maga is döntő jelentőségűnek tartja pályája alakulásában. Picasso halálának ötvenedik évfordulóján idézzük fel ezeket. A gyermek Picasso apja, José Ruiz y Blasco révén a galambok és a bikaviadalok szeretetében nőtt fel. A festő apa rajongott a galambokért. A virágok, a galambok és a csendéletek festője volt. Fia, Pablo „ebédlőkbe való képek festőjének” nevezte. A családi házban a galambok nemcsak az apa „modelljei”voltak, de Pablo még az iskolába is magával vitte kalitkában kedvenc galambját. Apja megengedte neki, hogy ő fesse meg egy-egy galamb lábát.
A másik életre szóló élménye a bikaviadal. A gyermek Picasso alig nyolc éves volt, amikor apja elvitte Malagában egy bikaviadalra. Később gyakran nézte meg Arles-ban a híres torreádort, Luis Miguel Dominguint. Később azt mondta, hogy ha nem festő lett volna, torreádor szeretett volna lenni. A bika Picasso egész életművében jelen van, legyen az rajz, festmény, kerámia vagy szobor. Első festménye e témában az 1889-ben keletkezett A kis sárga pikador.
A kis sárga pikador
1892-es dátummal ugyanazon a rajzon szerepel a bika és a galamb. Egy bikaviadalon a bika felökleli a torreádort, a lap felső részén pedig fejjel lefelé, udvarló hím galambok turbékolnak kiválasztottjaik mellett. Feltűnő, hogy míg a bikaviadal egy még ügyetlen gyermekrajz, a galambok kiforrott stílusról árulkodnak. Ennek okát a művészettörténészek kiderítették: a galambok az apa rajzai.
Bikaviadal és galambok
A gyermekkori bikaviadal-élmény továbbélése Picasso műveiben
A bikaviadal Picasso egyik fő témája marad Párizsban is. 1901-ben festi meg a Bikaviadal című képét.
Bikaviadal
Felsorolni is nehéz lenne a bika és a bikaviadal témájában festett képeit. Emeljük ki az 1933-ban készült A torreádor halála címűt, azon oknál fogva, hogy ugyanazt a halálos küzdelmet ábrázolja az arénában a bika, a ló és a torreádor megjelenítésével, mint a három évvel későbbi Guernicában.
A torreádor halála
A Guernica bikája
A spanyol polgárháború idejét éljük. Picasso 1937 május 11 és június eleje között festette meg egyik leghíresebb és legismertebb képét a Guernicát.
Guernica
A festmény történelmi háttere: a spanyol polgárháború idején a Baszkföldön található, Guernica nevű települést 1937. április 26-án délután két órán át bombázták a nácik. A légitámadásnak 1600 ártatlan áldozata, majdnem 900 sebesültje volt. A Guernica két legfontosabb figurája egy bika és egy ló. Picasso maga mondta, hogy a bika a tomboló fasizmust, a ló pedig a városka lakosait jelképezi.
Guernica, részlet. A bika és a ló
Dora Maar, Picasso akkori szeretője a festmény készítésének minden mozzanatát követi, lefényképezi. Valóságos képes riportot készít Picasso képéről. „A spanyol polgárháború a reakció harca a nép ellen, a szabadság ellen. Egész művész életem egy folytonos harc volt a reakció és a művészet halála ellen. A kép, ami dolgozom, és amit Guernicának nevezek és valamennyi új művemben világosan kifejezem viszolygásomat a katonai kaszttal szemben a melyik Spanyolországot a fájdalom és a halál tengerébe süllyesztette.” – mondta Picasso.
A nagyszámú vázlathoz Picasso a megelőző időkben rajzolt képeiből, többek közt a bikáról készítettekből merített inspirációt.
Vázlatok a Guernicához
A galamb, a béke szimbóluma Picassónál
Csakúgy, mint a bika, a gyermekkorban megszeretett galamb is egész életén át elkíséri Picassót. Második lányát Palomának (galamb) nevezi el.
Picasso húsz éves, amikor megfesti egyik legmeghatóbb képét, a Gyermek galambbal címűt. A festményt feltételezhetően húga, Concepción Ruiz Picasso 1895. január 10-én diftéria miatt bekövetkezett halála ihlette. A Picasso kék korszakát közvetlenül megelőző képen a gyermek ártatlan tekintettel két keze között tart egy békésen nyugvó galambot.
Gyermek galambbal
Picasso kubista korszakában is több képet festett galambokkal, mint például az 1911-ben készült Galambok borsóval vagy a Nő galambokkal 1930-ból.
Galambok borsóval és Nő galambokkal
1949-ben a párizsi Béke Világkongresszusra Louis Aragon Picasso egyik litográfiáját választotta jelképül.
A Béke Konferencia plakátja
1950-től Picasso számtalan formában megrajzolja a békegalambot. Az a fotó is bejárta a világot, ahol Picasso egy olajágat tartó galambot rajzol a falra.
Picasso és rajza
Picasso gyermekeinek rajzol
Apaként Picassóban felelevenednek gyerekkori rajzai és azok ihletésére rajzol Marie-Thérèse Waltertől 1936-ban született kislányának, Mayának, aki erre így emlékszik vissza: «„Olyan dolgokat rajzolt nekem, amiknek sem a formáját, sem a színét nem ismertem, mint banánokat (csak a barna és száraz banánt ismertem) vagy narancsot (ilyent sohasem láttam, csak a padlón szétszórt narancshéj darabokat). De olyan bizarr dolgokat is kértem, hogy rajzoljon nekem olyanokat, amik elbűvölik a gyerekeket: „Rajzolj nekem egy kis márkit kishúgával.”» Picasso papírkivágásokat, papírhajtogatásokat is csinált kislányának, olyanokat, amiket gyerekkorában unokatestvéreinek készített. Mayának kreált rajzaival és figuráival Picasso újra megtalálta gyerekkorát.
Színes rajz és papírmadarak Mayának
Apa és lánya a konyhaasztalon rajzoltak együtt. A második világháború alatt Picasso Marie-Thérèse Walterrel és Mayával élt Párizsban. Nehezen jutott papírhoz és festékhez, ezért lánya iskolás füzeteibe, a gyerek színes ceruzáival rajzolt.
„Sokat rajzoltunk együtt, főleg a háború alatt. Füzeteimbe rajzolt modelleket. Megtanította hogyan kell szöcskét, csibét vagy karvalyt rajzolni. Emberek is voltak, bohócok, trapézművészek, akrobaták, táncosok. (…) Nem bántam, hogy nem volt otthon gyümölcs, mert apám rajzolt nekem gyümölcsöket” – emlékezik vissza Maya.
Picasso csibéi és almái Maya füzetében
Françoise Gilot-tól Picassónak két gyermeke született, 1947-ben Claude, két évvel később pedig Paloma. Természetesen mindkettőjüknek rajzolt apjuk. Az alábbi fotón Claude-dal megtanítja, hogyan kell galambot rajzolni.
Picasso és Claude galambot rajzol