Hegedűs Gyöngyi: harmadolás
akkor még nem tudtam mi ez.
azt gondoltam, megint az álom
meddőhányója. egy teljesen kifejlett
csecsemő alszik víz alatti lélegzettel.
hogy a gyermek a te unokád, annyival
fontosabb volt minden más tulajdonságánál,
hogy csak erre az egyre emlékszem,
az összes többi eltűnt az ébredéssel.
magamhoz akartam emelni, hogy ne
érezzem a sokgyerekes meddőséget,
de addig hezitáltam, ebből az áttetsző burokból
hogy veszem ki a gyereket, míg az álom
megoldotta egy metszés nélküli vágással,
a gyerek ott volt a karomban,
míg oda nem állt elém feleséged,
hogy átvegye tőlem:
a teherben nincs harmadolás, mondta,
s nem kellett kényszerítsen, a karomban
is az övé volt. testem elnehezült
az átvétel után. van-e váz,
mi megbírja a zuhanás üres fészeksúlyát?
később egy hírben olvastam az áttörésről
a tudományban: áttetsző mesterséges
méhben fejlődtek ki bárányok,
s hogy egy újszülött baba nagyjából
harmad akkora, mint egy koraszülött bárány.
Illusztráció: a szerző fotógrafikája